ПОКЛОН! Животът на Славчо Пеев бе като спектакъл, оставящ те без дъх
![Светослав Пеев
(1939-2024)](https://cache2.24chasa.bg/Images/Cache/380/Image_17257380_40_0.jpg)
Доайенът на Сатирата издъхна дни преди да навърши 85 г.
Раздвижвам, ще ми правят честване и ходя без бастуна, сподели последно големият актьор
Отиде си последният голям актьор от зората на Сатиричния театър - Славчо Пеев! Заедно със Стоянка Мутафова, Георги Калоянчев и Татяна Лолова той бе доайенът, когото доскоро гледахме на сцената на Сатирата. За кончината му съобщи директорът на театъра Калин Сърменов.
"Сутринта е починал, в постоянни разговори съм със семейството му. Последно беше добре. Бог е милостив, спокойно си е отишъл", каза Сърменов.
Само преди две седмици актьорът бе хвърлил бастуна, с който се придвижваше, и се радваше, че ще му честват 85-ата годишнина в театъра.
"Добре съм, раздвижвам, ще ми се хората да ме видят без бастуна. Затова правя упражнения. Децата и внуците не ме оставят, пазаруват ми, нямам нужда от нищо. Напоследък не ходя на премиери в Сатирата, но много се радвам на колегите", с усмивка сподели актьорът.
84-годишният Славчо Пеев бе типичен представител на зодията Овен, с която много се гордееше. "Все си изпробвам таланта навсякъде и във всичко, като зодията ми. Бил съм и баскетболист, художник, театър майстор, пиар на футболен отбор, директор на театър (дори на два), баща съм на две деца и дядо на четири внучета. Но винаги съм бил артист, който дори е играл на няколко континента", гордееше се Славчо.
Неговият живот прилича на спектакъл, в който действието може да те остави без дъх. Редуват се случка след случка. За своите 84 години е преизпълнил всичко, което може да иска един човек и актьор.
Като младеж е играл баскетбол, рисувал е, а в Русе го пленил театърът. И така до днес. Зад гърба си има три брака и три развода, две срещи със смъртта и една голяма страст - сцената. Даже е попадал в ареста.
С над 70 театрални и над 100 телевизионни роли и участие в 23 филма Славчо Пеев е сред любимците и на публика, и на критика преди и след 10 ноември, но никога не се е звездеел. Гледали сме го в незабравимите роли на Иван Андонов в "Сако от велур" и "Римска баня", на виртуоз - в "Рейс", на лекар в "Максималистът", на директор на театър в "Балкански синдром" на Стратиев... Дали амплоато на режисьор по-добре му ляга? "Не, играе ми се много, но за съжаление не мога вече", споделяше Пеев.
Имало обаче период в живота му, когато направо го били отписали и видял смъртта. През декември 1988 г. двамата със Стратиев ги уволняват от Сатиричния. От големия стрес четири дни по-късно получава кръвоизлив на задната стена на стомаха. Нищо не помага. Лежи 19 дни в реанимация, два пъти изпада в кома. "Видях всичко - светлината, тунела. Яви ми се и една жена, ефирно същество, цялата в бяло и с огромна бяла коса. И така се двииижи леко... И на 19-ия ден един Бог - доктор Тодор Бояджиев, след 8 часа "бродерия" ме върна обратно" - спомня си актьорът.
Само преди няколко години той преживява отново среща със смъртта. Получава инфаркт, но пак оцелява. "Третият път явно няма да ме подмине", сподели тогава Пеев.
След това големият актьор се снима в реклама заедно с Христо Стоичков и хваща ковид. "Това промени изцяло живота ми. Не успях да се възстановя, трудно ходя и постоянно съм на разни рехабилитации. Но ям, дишам, живея и не оставям моя театър", казваше след пандемията Славчо. И така, до момента, в който голямото му сърце спира.
"Знаете ли, през 1976 един случайно срещнат испанец ми гледа на ръка и ме предупреди, че след 11-12 години ще попадна в критична ситуация, но линията на живота ми продължава и още два пъти ще е така. Но кой да ти помни подобни предсказания - едва след като излязох от болницата, си спомних за думите му. Наистина бях на косъм колко ли пъти вече! Видях онази невероятно грозна жена, която нямаше нищо общо с Джесика Ланг в "Ах, този джаз", иронизираше Пеев образа на Смъртта.
За дългата професионална кариера на Славчо Пеев може много да се говори. 12 000 аплодират него и цялата блестяща компания от "Римска баня" на Сатирата през 1988-а на стадиона в Габрово. "Играхме спектакъла 800 пъти. В Античния в Пловдив 3000 ни гледаха с билети, а десетки се бяха накачулили по дърветата и покривите наоколо. Тогава за пореден път се убедих, че Станислав Стратиев се грижи за нас от небето. Защото в 7 вечерта се изсипа страшна градушка и се чуха приказки да отменяме представлението, но само час по-късно дъждът беше спрял, всичко беше изсъхнало и успехът ни беше огромен", разказвал ни е актьорът.
50 години, че и повече от тях Славчо посвещава на Сатиричния театър, любимия му.
"Ще посветим на великата легенда Славчо Пеев последния спектакъл на "Да, господин премиер", в която той участва", каза актьорът Мариан Бачев, с когото Славчо се чул седмица преди кончината си.
"Всички го обичаха. Смислен живот, винаги казваше хубави неща и за майка ми, и за Калата, и за всички, с които работеше. Много ми е мъчно", сподели Мария Грубешлиева, дъщерята на Стоянка Мутафова. Въпреки разводите си Пеев имаше прекрасни отношения с жените си. Четири съкровища осмисляха живота му - внуците Дани, Марти, Апъл и Слави. "Викат ми Славчо, няма дядо", смееше се актьорът. Синът му Петър и дъщерята Йоана много му помагаха.
"Славчо беше голям поклонник на баскетбола. Знам, че е фалшифицирал паспорта си, за да се направи по-възрастен и да играе при юношите, после пък го приемат по-рано при мъжете. Голяма работа беше, поклон", сподели и баскетболният треньор за Пеев - Тити Папазов.
"Ще направим честване на великия Славчо Пеев. Той го заслужаваше", каза директорът на Сатирата Калин Сърменов.
На 4 април Славчо Пеев щеше да стане на 85 години.
Редакцията изказва съболезнования на семейството.
Славчо Пеев е роден през 1939 г. Завършва актьорско майсторство във ВИТИЗ "Кръстьо Сарафов" през 1964 г. Пеев работи в Драматичен театър "Йордан Йовков" в Добрич, в Сатиричен театър "Алеко Константинов", където е бил и директор. В кариерата си има над 70 театрални и 100 телевизионни роли, както и участия в 23 филма. Режисьорската му кариера е свързана с театъра и започва през 2006 г. Тогава Пеев поставя "Римска баня" от Станислав Стратиев в Сатиричния театър.